Tämä elokuva on fiktiivinen tarina, -
joka perustuu todelliseen, selvittämättömään mysteeriin.
Nimet, henkilöt ja motiivit sekä tietyt juonenkäänteet -
ovat mielikuvituksen tuotetta.
TOUKOKUU 1936
LOPULLINEN VAALITULOS
Pariisissa.
Äänet on nyt laskettu ja lopulliset tulokset julistettu.
Annettuja ääniä: 13250.
Ehdokkaiden saamat äänet: Possoutrot: 6594.
Kommunistit vuonna 1932: 797000.
1936: 1502000. Lisäystä 705000 ääntä.
Paikkojen määrä: Keskusta-oikea, oikea ja äärioikeisto:
1932: 204. 1936: 205. Lisäystä 1.
Radikaalit, keskusta-vasen ja vasen:
1932: 223. 1936: 146.
Laskua 77.
Sosialistit erillään S.F.I. O: Sta: 1932: 77. 1936: 45.
Arsinoé! Tuo lyijykynä, tästä loppui muste.
S.F.I.O. Sosialistit: 1932: 97. 1936: 146.
Lisäystä 49.
Kommunistit v. 1932: 10. 1936: 72.
Lisäystä 62.
Parlamentissa Front Populaire muodostuu viidestä ryhmästä:
Radikaalisosialistit: 106 jäsentä.
Vapaa vasemmisto: 26 jäsentä.
USR: 25 jäsentä.
Pyydän hänet puhelimeen.
Fjodor, tämä on sinulle. - Tulen heti.
Huomenta.
Kuuntelin juuri uutisia.
Tulen heti.
Minun pitää mennä, Arsinoé.
Nähdään. Palaan myöhään. - Et kai kamalan myöhään?
Huomenta.
VOITTO FRONT POPULAIRELLE
Tuliko kenraali Dobrinski jo? - Kyllä, herra kenraali.
Huomenta, Sergei Mihailovits. - Fjodor Alexandrovits.
Näitkö jo vaalitulokset?
Huonoja uutisia meille.
Miten sen nyt ottaa.
Kommunistit kieltäytyvät jakamasta valtaa. Stalinin käsky.
Muista Dimitrovin puhe Internationaalin 6. kongressissa.
"Demokraattisissa maissa massat eivät ole valmiita vastarintaan."
Se pitää yhä paikkansa. - Oletko varma?
Vuorenvarma. Usko tai älä, -
mutta Moskovan mukaan vallan- kumous heikentäisi Ranskaa -
ja kasvattaisi oikeiston sympatiaa Hitleriä kohtaan.
Ainakin heillä on jo realistisempi kuva asioista.
Maailmanlaajuinen vallankumous on siis toistaiseksi...
Pantu hyllylle.
Siinä tapauksessa: Malja Stalinille!
Jos vallankumous tulee, se ei ainakaan johdu hänestä.
Minun ei siis tarvitse olla huolissani tehtaastani?
Hänellä on hyvät tiedot näistä asioista.
Hänen ennustuksensa eivät ole koskaan menneet pieleen.
RANSKALAISET LAKOSSA
Lakko on levinnyt useille aloille ja muuttanut Pariisin kasvot.
Taistelemme vaatimustemme puolesta loppuun saakka, -
rauhanomaisesti ja kunnian keinoin. Oletteko mukana?
Voiton puolesta!
Tullaan!
Päivää. Asun yläkerrassa. - Tulkaa sisään.
Porttivahti toi vahingossa tämän minulle. Se on herra Voroninille.
Aivan, kiitoksia.
Dani? - Näytetään hänelle maalauksia.
Kaunis. Missä tuo tori on?
Ei sitä ole olemassakaan. Se on omaa keksintöäni.
En halua maalata ulkona. Teen luonnoksen ja maalaan kotona.
En uskaltaisi koskaan pystyttä maalaustelinettäni kadulle.
Pariisilaiset ovat ystävällisiä, mutta tuijotus häiritsee minua.
Sanohan, kultaseni... Mitä tuo nainen tekee?
Hän on ostoksilla. Ja tuo toinen?
Hän myy.
Mikä on nimesi? - Kutsumme häntä Daniksi.
Hän ujostelee. - Sehän on luonnollista. Suloinen tyttö.
Uskaltaisinko kysyäkään... Saanko maalata hänet?
Täällä hän saattaa ujostella.
Hänellä ei ole koulua tänään. Voisitteko te tulla yläkertaan?
Totta kai. Malli on hyvä maalata normaaleissa kehyksissään.
Me sanoisimme "luonnollisessa ympäristössään".
Oletteko venäläinen? - En. Olen kreikkalainen.
Mieheni on venäläinen.
Tapasimme eräässä parantolassa. Hän oli haavoittunut sodassa.
Nyt hänellä on toimi venäläisten sotaveteraanien järjestössä.
Olemme olleet aviossa 12 vuotta, mutta meillä ei ole lapsia.
Suureksi surukseni.
Mieheni poika muutti setänsä luo kun hänen äitinsä katosi.
Fjodor, mieheni, toimittaa pojalle kirjeitä, -
mutta hän ei voi vierailla tämän luona -
eikä Sasha voi tulla tänne. Siinä olikin elämäntarinani!
Onko tyttö ollut kiltisti? - Oikea enkeli.
Tämä riittää tältä päivältä.
Saanko katsoa? - Totta kai.
Fernande? - Niin, rouva?
Jos löydät uusia porkkanoita, osta minulle puntti.
Osaatte todella vangita hänen piirteensä.
Muistini on sellainen...
Visuaalinen. - Niin juuri.
Mennäänkö olohuoneeseen?
Haluaisin luonnostella häntä eri asennoissa -
ja hoitaa maalausvaiheen omassa asunnossani.
Jos tarvitsette häntä siellä, voimme järjestää aikaa.
Ei se ole tarpeen. En halua olla häiriöksi.
Minulla on runsaasti aikaa.
Mieheni André ja minä olemme molemmat opettajia.
Hän opettaa historiaa Pasteurissa ja minä Victor-Duruy'ssa.
Arvatkaa mitä opetan?
Klassisia kieliä. Toisin sanoen latinaa ja kreikkaa.
Joskin muinaiskreikkaa. Se on kaukana nykykreikasta.
Ei täysin. Jotkut sanat ovat samoja. Esimerkiksi tovima.
Sitä en tunne.
"Voitto" tai "askel". Se on myös erään kreikkalaisen lehden nimi.
Minä lausun sen bema.
Nyt minä putosin kärryiltä!
Kuka tämä on? - Yläkerran naapureiden tytär.
Tapasin hänen äitinsä tänään. Mukava ihminen.
Hän antoi minun piirtä tyttärensä. Pidätkö siitä?
Arvaa, mitä se nainen tekee? Opettaa kreikkaa.
Muinaiskreikkaako?
Hänen aksenttinsa hämää minua. Ymmärrän venäjääkin paremmin.
Tapasitko hänen miehensä? - En, hän oli kokouksessa.
Varmaan puolueen. Hän on kommunisti.
Näin kun hän luki L'Humanité'ta. On tehtäväni tietää kaikki.
Vaivaako se sinua? - Onhan se hyvä pitää mielessä.
Kysyikö hän minusta? - Ei.
Tai kyllä. Sanoin, että kuuluit valkoisiin. Eikö olisi pitänyt?
En salaile sitä. Onko mieskin opettaja?
On, historian.
Intellektuellit. Ne ovat kaikkein vaarallisimpia.
Pelkäätkö, että hän vakoilee sinua?
Tämä on teille. - Miten voimme kiittää?
Antakaa minun käyttää loppuja luonnoksia toiseen maalaukseen.
Miten vain. Mitä esittävään? - En tiedä vielä.
Saitteko jo edellisen valmiiksi?
Tulkaa alas katsomaan sitä. - Nytkö?
Miksei? Epäilen kylläkin, ettei se ole mieleenne.
Venäläinen. N. Gontsarova.
Tunnetteko hänet? - En, mutta osaan lukea venäjää.
Tämä on Picasson etsaus.
Signeeraamaton tietysti, muuten meillä ei olisi varaa siihen.
Ette taida pitää siitä? - En vain ymmärrä sitä.
Minun tauluni ymmärrätte, mutta ette pidä niistä.
Se ei ole vielä valmis, mutta... - Se on hyvin elävän tuntuinen.
Tässä taulussa on täsmälleen sama mies kuin tuossa.
Kuten kerroin, luonnostelen aina ensin.
Älkää niitä vanhoja katselko.
Sen sijaan...
Tämä on hieman uudempi.
Kiinnostava kompositio.
Tämä on vanhempi, mutta pidän siitä paljon.
Lhastuttava.
Sitten on vielä tämä. - Dani pitäisi siitä.
Maalaatteko itsellenne vai myytäväksi?
Olen myynyt jotain ystävilleni, mutta sekin on vaikeaa.
Pitäisin mielelläni näyttelyn, mutta se on kallista.
Viereisessä huoneessa on lisää.
Kauniit värit. - Talven voi suorastaan tuntea.
Maalauksenne keskittyvät ihmisiin.
Ranskassa arvostetaan eniten maisemia.
Ranskalaiset eivät välitä genre-taiteesta.
Se on totta.
Saanko esitellä mieheni? Fjodor.
Nämä ovat uudet naapurimme, herra ja rouva Passard.
Päivää.
Vaimoni kertoi, että olette opettajia.
Minä työskentelen venäläisten sotaveteraanien järjestössä.
Venäläiset pitäisivät tuosta maalauksesta enemmän.
Totta. Ranskalaiset eivät välitä arkipäivän näkymistä.
Venäläiset sitäkin vähemmän älyllisestä taiteesta.
Tarkoitatteko abstraktia taidetta?
Eivätkö Malevits, Kandinsky ja Pevsner ole venäläisiä?
Aivan, olen kuullut heistä, mutta he lähtivät Venäjältä.
Mieheni pitää kubisteista. - Picasso, Braque, Juan Gris...
Picasso? Hän on kammottava. Muita en tunnekaan.
Kubismi on jotain, mitä en tahdokaan ymmärtää.
Tehän puhutte kuin Stalin.
Olen valkoinen, mutta eivät kaikki punaiset ole toivottomia.
Itsekin punaisena sanoisin, että kaikki muu Venäjässä on hyvää.
Akateemisen taiteen väheksyntä porvarisyhteiskunnassa -
on vallankumouksellinen teko älymystön edustajalta.
Näkemyksesi marxilaisuudesta ei kuulosta kovin oikeaoppiselta.
KESÄKUU
Niin todellinen!
Harvinainen poikkeus bolshevismitaiteesta.
Kaiken maailman avantgardistit, kubistit ja muut istit...
Neuvostoliittolaiset eivät voi sietää heitä. - Syystäkin.
Moni modernin taiteen edustaja oli mukana vallankumouksessa.
Yläkerran kommunistiparikin omistaa Picasson.
Mitä? Olet siis käynyt siellä? - Kyllä. He ovat oikein mukavia.
Maalaan heidän tytärtään. Tämä esittää häntä.
Olkaa varovaisia. He saattavat vakoilla teitä.
Fjodor on kai kaikkien Ranskan ja Venäjän punaisten kirjoissa.
Se varmasti hermostuttaa häntä.
Enpä tiedä. Hän ei vaikuta pelkäävän.
Minkä näistä valitsisin?
Tämä on suurenmoinen. Ruohon tuoksun oikein haistaa.
Mutta pidän enemmän tästä. - Maalasin sen meren rannalla.
Mutta nuo uimapuvut ovat kyllä jo poissa muodista.
Minä otan sen. Vien sen salonkiini ja levitän sanaa.
Kiinnostava taide katosi -
kun taide siirtyi bolshevikkien käsiin.
Siis Picasson ja kaltaistensa.
Paljonko olen velkaa? - En osaa sanoa...
Se on liian paljon. - Eikä ole.
HALLITUS VAIHTUU
Albert Sarraut ministereineen -
antaa eroilmoituksen presidentille.
Presidentti pyytää Léon Blumia muodostamaan uuden hallituksen
Muutaman tunnin kuluttua esitellään uusi hallitus, -
jossa on ensi kertaa mukana kolme naista.
Uskomatonta!
Punainen muuttui trikoloriksi.
"Trikolorilippu liehuu tasavallan yllä."
"Kunnianosoitus Rouget de Lisle'lle."
Siinäs näet, olin oikeassa. Ei tietoakaan vallankumouksesta.
"Emme voi sallia poliittisia toimia, -
jotka natsiuhan alla vaarantavat Ranskan turvallisuuden."
Sanoo kuka? L'Humanité.
Sillä lailla, isänmaan ystävät. Entä sitten tämä?
"Tämä ei ole oikea hetki voimatoimiin."
"Jokainen lakko tulee joskus päätökseensä."
Bravo, toveri Thorez! Joe-setä on opettanut sinua hyvin.
Mistä sinä sen tiedät? - Minua on informoitu hyvin.
Neuvostopolitiikka muuttuu. Meitä valkoisia se ei häiritse, -
mutta mitenhän naapurimme selittävät täyskäännöksen?
Mitä mieltä olet lakkoilusta? - Minäkö?
Puolueellani ei ole mitään tekemistä sen kanssa.
Se on työläisten spontaani reaktio.
Mutta hyväksytkö sinä sen?
Se on sivuseikka.
Lakot ovat realiteetti, joka puolueen täytyy huomioida.
Ilmeisesti kiusallinen sellainen?
Kuten kaikki odottamaton. Poliitikot sopeutukoot siihen.
Olen samaa mieltä.
Etkö sinä sitten reagoi spontaanisti kansalaisena?
Totta kai. Hämmästyneesti ja odottavaisesti.
Et siis vihamielisesti?
Todellinen kommunisti ei vastusta sorrettujen tahtoa.
Yllätyin silti trotskilaisten julistaessa vallankumousta.
Miksi kommunistit vastustavat vallankumousta?
Vastustamme ennenaikaista vallankumousta, -
joka vain tukahduttaisi Front Populairen toivon liekin.
Kun kuulin Trotskin tuomitsevan -
liittoutumisen radikaalien kanssa fasismia vastaan, -
tajusin, että hänen järkensä on himmennyt.
Hän ei näe fasismin ja natsismin aiheuttamia muutoksia.
Yhdistämme voimamme, paitsi radikaalien ja sosialistien, -
myös kaikkien demokraattien kanssa: Porvarien, katolisten...
Ortodoksienkin? - Niin, ja protestanttien.
Siirtomaiden muslimien, jopa tsaristien kanssa.
Kenraalienkin? - Nyt kun he ovat aseettomia.
Anteeksi, mutta sinä kai olit kenraalin asemassa?
Niin, sisällissodassa. Olin 22.
Kaksikymppinen kenraali? Napoleonkin jää kakkoseksi.
Niin, mutta minun urani jäi lyhyemmäksi.
Jos olisin kääntynyt punaiseksi, voisin olla nyt ylipäällikkö, -
kuten luokkatoverini, toveri Mihail Nikolajevits Tukatsevski.
Mutta minä asun maanpaossa ja elätän itseni konttorirottana.
Olin ja olen yhä sodassa punaisia vastaan.
Meillä on eri ideologia, mutta elämä heittelee meitä yhteen.
Tukatsevski, vihollisen armeijan ylipäällikkö, on vanha ystäväni.
Oma veljenikin palveli hänen alaisenaan.
Ja nyt kohtalo heitti punaisen naapuriksesi Ranskassa.
En yritä peitellä, että eräs osa työtäni -
on estää neuvostoagentteja soluttautumasta joukkoomme.
Se ei ole mikään salaisuus, varsinkaan sinun puolueellesi.
Mutta mitään ei tapahdu. Emme kiinnosta enää NL: Ää.
Tiedätkö, mitä Dimitrov sanoi viime vuonna?
"Valkoinen armeija on kirppu 1000 mailin päässä norsusta."
Tärkein tavoitteemme on estää -
tiettyjä tapahtumia toistumasta. Kuusi vuotta sitten NL sieppasi...
Kenraali Kutjepovin. Ei ole mitään taetta siitä, etteikö NL...
Ei mennä nyt siihen. Kutjepov kuitenkin katosi.
Hän oli pidetty ja päättäväinen mies, ja siksi vaarallinen.
Samaa ei voi sanoa tämänhetkisestä johtajastamme, -
harmittomasta kenraali Dobrinskista.
HEINÄKUU
KANSANNOUSU ESPANJASSA
Työläiset, nuoriso ja naiset yhdistävät kaikkialla voimansa -
kapinan hetkellä.
Sierra de Guadarramassa käydään väsymätöntä taistelua.
Kapinalliset piirittävät Madridia -
pohjoisesta ja etelästä hyökäten, yrittäen saada sen antautumaan.
Työläisten armeija tekee tyhjäksi vihollisen hankkeet.
Se hallitsee tärkeimpiä> pääkaupunkiin johtavia teitä.
Löysitkö Danin maalauksesta?
Hän on aivan itsensä oloinen, miettiväinen kun muut leikkivät.
Minäpä näytän sinulle jotain.
Voi miten hienoa!
En tiedä muistuttaako se häntä. - Juuri tuo ilme hänellä on.
Hieman surumielinen. - Ei, vaan miettiväinen.
Hän on hyvin introvertti. Tunnetko sen sanan?
Kreikaksi se on esostrephis. - Eso sisään, strepho kääntynyt.
Ymmärrän kerrankin nykykreikkaa.
Saat tämän, mutta en tiedä sopiiko se picassojenne seuraan.
Totta kai sopii. Todella hienoa.
Ripustan sen hänen huoneeseensa.
Ajattelin laittaa sen tähän.
Maksaisin mielelläni siitä. - Ei tule kuuloonkaan.
Myy se ystävähintaan. - Se on lahja.
Maksoivathan materiaalitkin. - Voit ostaa kehyksen.
Otetaan ainakin juotavaa.
Pelastetaan Espanjan tasavalta. Nyt tai ei koskaan.
Silmien sulkeminen tietää sotaa.
Surullista, että vasemmisto riitelee Espanjasta.
Toivottavasti ystävänne eivät puutu asiaan. Francon tukena.
En osaa sanoa. Olen ollut liian uppoutunut maalaamiseeni.
Eikö miehesi ole sanonut mitään?
Hänkö?
Hän on vaitelias niistä asioista. Puhumme harvoin politiikkaa.
Sitä paitsi hän on matkustellut paljon viime aikoina.
SYYSKUU
Sadattuhannet rauhan puolesta mieltään osoittavat -
Ilmaisevat vihaansa sotaa kohtaan ja uskoansa rauhaan.
Pääministeri Léon Blum puhuu.
Toive rauhasta kansainvälisen kriisin kynnyksellä -
ei ole vain epätoivoinen yritys estää ihmiskuntaa -
syöksymästä syvään kuiluun.
Se on jotain enemmän.
Se on edellytys rauhan saamiselle ja olosuhteille.
MARRASKUU
Hei sitten.
Nähdään torstaina.
Laitathan minulle postikortin?
Rakkaudella, Fjodor.
TAMMIKUU 1937
Aleksei!
Onpa hienoa nähdä sinua! - Asutko Pariisissa?
Asun, työskentelen taksikuskina.
Arsinoé, tämä on serkkuni, prinssi Aleksei Tofimovits.
Hauska tutustua.
Emme päästä sinua ennen kuin syöt lounasta kanssamme.
Kyllähän siitä elannon saa, -
muta tekisin mieluummin jotain... arvokkaampaa.
Etkö voi ottaa minua Valkoisen armeijan palkkalistoille?
Valitettavasti en.
Järjestö on heikoissa varoissa.
Elämme lähinnä niillä varoilla, jotka toimme Venäjältä, -
mutta Dobrinski-rukka teki huonoja sijoituksia.
Piristy nyt. Kyllä taksin ajaminen paperihommat voittaa.
Ehkä teen niin kuin ystäväni ja liityn Francon armeijaan.
En suosittele. Hän haluaa taistella Francon puolella.
Mitä sitten? Onko sinusta tullut kommunisti?
Minähän asun maassa, joka on miltei kommunistinen.
Olen vastuussa järjestölle.
Ranska vastustaa Espanjan nationalisteja, -
mutta ei auta virallisesti punaisia.
Tiedän, että osa jäsenistämme on eri mieltä kanssani.
Dobrinski pyysi, että lähtisin Francon sekundantiksi.
Kieltäydyin. Hän luovutti. Minulla alkaa olla vaikutusvaltaa.
Puhutaan, että hän vetäytyy ja sinä saat hänen paikkansa.
Silloin aion ravistella järjestöä koko lailla.
Nostalgian ja revanssin tunteista on päästävä tyystin eroon.
Pitäisikö synnyinmaa jättää> oman kohtalonsa varaan?
Mitä muutakaan voimme?
Älä ole huolissasi.
Uskon yhä, että kommunismi on utopia, joka romahtaa sisältä.
Mutta siihen asti bolshevikit jatkavat toimintaansa.
Heiltä tuntuu olevan puhti poissa.
Tai he alkavat viisastua. Vallan- kumous ei ole enää pääasia.
Et kai niele kaikkea, mitä he sanovat?
Eiväthän he oikeastaan sano mitään.
Luitko viime viikon L'Echo de Paris'n?
Puolue on muka määrännyt kaikki upseerit tapettavaksi -
"suurena yönä". Kaikkea sitä kuulee.
Se on huhu, jonka laittoivat liikkeelle ultramilitaristit.
Cagoules'n militaristinen siipi. Oletko kuullut siitä?
Sinulla näyttää olevan hyvin tietoa. Kuka sinulle kertoi?
En paljasta koskaan lähteitäni.
Mistä tiedät, etten ole Cagoules'n jäsen?
Ethän sinä sitä paljastaisi.
Älä ole niin varma. Joskus on viisaampaa puhua totta.
Silloin kukaan ei usko. Etkö usko minua?
En.
Siinä teet viisaasti.
Minun pitää mennä. Työt kutsuvat.
Kiitoksia lounaasta.
Arsinoé...
Nähdään taas.
Fjodor.
Hyvin pian.
Erikoinen tapaus tuo serkkusi.
Se on normaalia. Hän vain valmistaa itseään.
Minulla on kaikkitietävän miehen maine.
Siksi saatan joskus laittaa liikkeelle väärää tietoa.
Mutta en hänen kanssaan. Hän on liian kiltti. Miesparka.
Hän vaikutti onnelliselta. - Hänellä on arvokkuutta.
Hän ei ole omiaan maanpakoon. Onneksi hän osaa ajaa autoa.
Se on nöyryyttävä työ prinssille -
mutta venäläiset suhtautuvat nöyryytyksiin tyynesti.
Minun ei onneksi tarvitse nöyryyttää itseäni.
Eikä antaa käskyjä. Minä vain vetelen naruista.
Mitä naruja? Ymmärrän, mitä sanot, mutta miten?
Se on ammattisalaisuus.
Jopa valtionsalaisuus.
Etkö osaa päättää?
Mikä on?
Ei mikään.
Ajattelin sitä mitä sanoin lounaalla.
Ei serkkusi ollut erityisen merkillinen.
Se olit sinä, joka vaikutit kumman puheliaalta.
Olisin tietysti voinut olla lyhytsanaisempi.
Hän ei ole mikään vitsiniekka, mutta kunnon kaveri.
Seurassa opin sinusta asioita, joita et kerro minulle.
Mitä esimerkiksi?
Että kieltäydyit osallistumasta siihen konferenssiin Espanjassa.
Enkö kertonut siitä?
Ehkä en.
En uskonut sen kiinnostavan. En kerro sinulle kaikkea.
Kerrot muille enemmän. Jopa kommunistinaapureillemme.
Mehän elämme vain politiikalle. Sinulla on taiteesi.
Kiinnostaahan politiikka minuakin.
Siksi käännänkin sinulle, kun puhumme venäjää.
Kiitos.
Puhut kanssani politiikasta, mutta et omastasi.
Ei minulla ole sellaista. - Sinulla ei siis ole valtionsalaisuuksia?
On, mutta kaikki se muu... - Et sinä kerro niistäkään.
Saan kuulla kaiken muilta.
Mitä esimerkiksi? - Kieltäydyit lähtemästä Espanjaan.
En uskonut sen kiinnostavan sinua erityisesti.
Olen sanonut tämän ennenkin ja sanon nyt uudelleen.
Ei ole sinun asiasi päättää, mikä minua kiinnostaa.
Omistaudut mieluummin vieraille kuin omalle vaimollesi.
Sehän on selvää.
Haluaisitko, että kerron sinulle kaiken?
Kaiken, minkä voin kertoa?
Ei, minä ylireagoin.
Mutta tänään sanon jotain, mitä en ole ennen sanonut.
Se voi järkyttää sinua. Emme ole koskaan riidelleet mistään.
Tiedät, että rakastan sinua. Sitä, millainen olet -
kaikkine ominaisuuksinesi ja heikkouksinesi.
Ainoa asia, joka sinussa minua vaivaa -
on tapa, jolla yrität oikeuttaa...
Vähäpuheisuuteni?
Se kai on oikea sana.
Niin. Et valehtele tai kaunistele asioita, -
mutta salailet arkisia asioitakin kuin valtionsalaisuuksia.
Niin, ehkä, -
mutta vain siksi, että muille voin valehdella, sinulle en.
Juurihan sanoit, ettet koskaan valehtele.
Se oli vitsi.
Työssäni, jota eufemistisesti... Tunnetko sen sanan?
Tietysti, se on kreikkaa. "Kaunistelevasti".
Työssäni, jota eufemistisesti kutsutaan "tiedusteluksi", -
on vaikea erottaa, mikä on salaisuus ja mikä ei.
Siksi en voi aina puhua suoraan harmittomistakaan jutuista.
Pidät kai tätäkin mutkikkaana. - Ei, minä kuuntelen.
Miten sanoisin sen yksinkertaisemmin?
Olen vannonut pitäväni salaisuuden.
On aiheita, joista en puhu, jotta en valehtelisi.
Vähemmän tärkeiden yhteydessä saatan sitten hieman sepittää.
Muiden suhteen se ei häiritse minua, -
mutta sinulle haluan ja pyrin olemaan täydellisen rehellinen.
HUHTIKUU
Miksi suljet sen? Päästetään kevätilma sisään.
Ei nyt, minua paleltaa. - Sinullahan on villatakki.
Taidan olla vilustunut. Mittaan kuumeen.
Olet tainnut laihtua. - Painoni putoaa aina keväällä.
Ei yleensä noin paljon.
Mene käymään lääkärissä.
En löydä teistä mitään vikaa, mutta kuume huolestuttaa minua.
Teidän on paras ottaa varovasti. - Miten?
Hei taas!
Mitä lääkäri sanoi?
Voin paremmin, mutta vastustuskykyni on heikentynyt.
Täytyypä pitää sinua silmällä. Määräsikö hän jotain lääkettä?
Hän suositteli, että muuttaisimme maalle.
Johonkin lähiöönkö?
Tarjolla on joko kurjia röttelöitä tai kalliita huviloita.
Itse asiassa Borisilla on tyhjä talo Maisons-Laffitte'ssa.
Hän remontoisi sen, mutta hänellä ei ole aikaa eikä rahaa.
Onko se asuttavassa kunnossa? - Kyllä sen meille pitäisi sopia.
Päivää!
Hei, kultaseni! Sujuiko matka hyvin?
Upea kasvihuone!
Vähän huonossa kunnossa. - Mutta lasit eivät vielä putoa.
Mennään sisään.
Katto vuotaa paikoittain. Siksi nämä pesuvadit.
Täällä olisi hyvä maalata.
Makuuhuoneet ovat ylhäällä. - Mennään sinne myöhemmin.
Keittiö on täällä.
Kaasua ja vettä saa hanaa kääntämällä.
Pidättekö siitä?
Se on uskomattoman ihana. Suorastaan epätodellinen.
Mutta en tiedä, voimmeko ottaa sitä vastaan.
Pidätte siis talosta? - Tietysti, mutta...
Ei mitään muttia. Sanokaa kyllä tai suutumme.
Voitte asua täällä kaksi vuotta, kolmekin jos haluatte.
Ajattelin muuttaa paikan hevostalleiksi, mutta en vielä.
Muutamme siis pois Pariisista.
Pyytämänne vuokra on naurettavan pieni.
Niin pieni, ettei teidän tarvitse maksaa sitä.
Tehän teette minulle palveluksen.
Se, että asutte täällä merkitsee minulle enemmän kuin vuokra.
Talon ei pitäisi olla tyhjänä.
TOUKOKUU
Hei, kultaseni!
Olette saaneet paljon aikaiseksi. Todella hieno järjestys.
Etkö tylsisty täällä eristyksissä?
Voihan täällä käydä kylässä. - Kaikilla ei ole autoa.
Juna-asema on lähellä.
Sitä paitsi olen uppoutunut maalaamiseen.
Onpa se sievä. - Kiitos.
Olen löytänyt monta kaunista maisemaa lähitienoilta.
Fjodor! Se on täsmälleen kuin hän.
Kuten huomaat, -
en kaipaa muita ihmisiä. Paitsi tietenkin sellaisia kuin te.
Mutta Fedja on liian paljon poissa nykyään.
Hänet onkin nähty Berliinissä.
Berliinissä? Milloin?
Jokin aika sitten. Marraskuussa.
Oletko varma, että se oli Berliini?
Lankoni lgor näki hänet. Hän asuu täällä päin.
Tiedän, mutta juttelivatko he?
Eivät. Igor näki hänet kahvilan ikkunasta.
Ei se voinut olla hän.
Hän puhui jonkun kanssa kadulla ja pysähtyi kahvilan eteen.
Igor tunnisti hänet.
Fedja oli matkoilla marraskuussa, mutta Brysselissä.
Brysselihän on Berliinin matkan varrella.
Anteeksi, puhun liikaa. Pahoitin mielesi.
Igorhan saattoi olla väärässä.
Fedjalla on oikeus käydä Berliinissä kertomatta minulle.
Hän puhuu hyvin vähän työstään, ja niin on hyvä.
Hänen täytyy vaieta niistä asioista.
Ei hän tehnyt mitään outoa. Se puhuu hänen puolestaan.
Hänen puolestaan? Mitä tarkoitat?
En haluaisi sanoa tätä, mutta saatat kuulla huhuja.
Mitä huhuja? - Että hän suhtautuu suopeasti kommunisteihin.
Se on pelkkä huhu. - Hän tapaa punaisia saadakseen tietoa.
Se on varmasti totta.
Tsaristit vain ovat näkevinään vakoojia kaikkialla.
Jos Fjodorin on nähty menevän ministeriöön Berliinissä...
Johonkin virastoon, jolla on loputon saksalainen nimi.
Itse asiassahan se voisi auttaa katkaisemaan siivet huhulta.
Tietyt upseerit närkästyivät kun hän ei lähtenyt Espanjaan.
Hän ei vain halunnut loukata Ranskan hallitusta.
Ymmärrän.
Vaikka Boris on liike-elämässä, hän näkee vanhoja tovereita, -
jotka eivät malta pitä suutaan kiinni.
He sanovat, että Dobrinski vetäytyy pian johtajan paikalta -
ja että Fjodorista tulee hänen seuraajansa.
Se herättää varmasti kateutta.
KESÄKUU
Oletko nähnyt laukkuani? Siinähän se onkin.
Lähden Belgiaan pariksi päiväksi.
Niin kuin marraskuussa? - Niin, Brysseliin.
Ja sen jälkeen? - Palaan kotiin.
Berliinin kauttako?
Kuka niin sanoi? - Maguy.
Kuka siitä hänelle kertoi? Vain Dobrinski ja minä tiesimme.
Hänen lankonsa näki sinut. - Totta, hän asuu Berliinissä.
Puhuit jonkun kanssa. Sitten menit ministeriöön.
Mihin niistä? - Sitä hän ei tiennyt.
Oliko siinä kaikki?
Näytät vihaiselta. - Se oli huippusalaista!
Liian salaista vaimollesikin? - Puhumattakaan muista.
He tietävät jo. - Väärät tahot toivottavasti eivät.
Boris saa käskeä vaimoaan pitämään suunsa kiinni!
Nyt et ainakaan voi sanoa, etten uskoudu sinulle.
Selitän mistä oli kyse. - Älä, jos se on salaisuus.
En kerro sinulle kaikkea.
Järjestö tarvitsee rahaa.
Saimme apua joiltakin saksalaisilta firmoilta, -
mutta nyt natsit valvovat raha- liikennettä. Etsin sitä virastoa.
Hallitus ei saa pitää meitä natsien ystävinä.
Jo on paksua.
Paksuako? Ei todellakaan. Vasemmisto on vallassa.
Maguy kertoi myös, että sinua pidetään kommunistivakoojana.
Nyt on minun vuoroni nauraa.
Olen sitten kaksoisagentti, tai vaikka kolmois!
Työskentelen Valkoisen armeijan veteraanien puolesta.
Se ei ole helppoa. Vaatii oveluutta olla kaikkien ystävä.
Olen sotilas. Opin ovelaksi taistelukentillä.
Se on kuin shakkia, jossa täytyy salata siirtonsa.
Se on vähemmän jaloa kuin sotiminen, mutta hyödyllistä.
En ole toisten lakeija, niin kuin taksinkuljettajat tai myyjät.
En seiso parrasvaloissa, mutta hyvällä paikalla verhojen takana.
Sieltä on parempi näkymä hallitusten ytimiin -
kuin journalisteilla, joiden työtä sen pitäisi olla.
Kuten he, vielä enemmänkin -
minä toimin. Epäsuorasti, -
mutta tieto, jota saan asioihin vaikuttavilta ihmisiltä -
voi ratkaista kaiken.
Luuletko, että olen hullu? En ole.
Mutta kun ajattelen valtaa, joka minulla on hallussani...
Kyllä, valtaa, -
Se saa pääni pyörälle.
Minulla on enemmän vastuullani kuin Dobrinski aavistaakaan.
Teen päätöksiä, jotka vaikuttavat vallan tasapainoon -
Euroopassa ja muuallakin maailmassa.
Luuletko, että liioittelen? En todellakaan.
Juttelin vastikään niitä näitä -
erään naapurimaamme korkean päättäjän kanssa.
Jätin vaistomaisesti vastaamatta harmittomaan kysymykseen, -
koska aavistin, että vastaukseni oli tärkeä hänen hallitukselleen.
En tiedä millä tavalla, -
mutta minua manipuloitiin, joten sivuutin kysymyksen -
senkin uhalla, että vaarantaisin tehtäväni.
En kerro enempää.
En ole koskaan nähnyt sinua noin ylpeänä itsestäsi.
Puhu, jos se helpottaa oloasi.
Voitko antaa minulle anteeksi? Kuuntelin vain osittain.
En halua tietää liikaa.
Tiedän, että työsi on vaarallista.
Pelkään puolestasi, mutta... En halua ajatella sitä.
Sinäkin voit olla vaarassa, jos tiedät liikaa.
Kuka tietäisi, että minä tiedän?
Joku voisi kysyä sinulta viattoman kysymyksen.
Vastatessasi paljastaisit vähem- män viattoman yksityiskohdan.
Kuka minulta sellaista kysyisi? - Kuka tahansa.
Kommunistiystäväsikö? - He eivät ole vakoojia.
Ehkä, mutta puhe voi kulkeutua vähemmin viattomiin korviin.
En kerro heille Berliinistä.
Tai sitä että pysyttelit erossa Francosta.
Sen kaikki jo tietävät.
Ja tapaan heitä edelleen. Kutsun Jeaninen lounaalle.
Luin junassa Maurice Thorezin haastattelun.
"Rakastamme Ranskaa. Kanna- tamme rauhaa ja sopusointua."
"Espanjan tapahtumien valossa torjumme ajatuksen" -
"kahdesta jatkuvasti vastakkain olevasta blokista."
"Kommunistinen puolue laittoi Front Populairen alulle" -
"yhdistääkseen proletariaatin ja keskiluokkien voimat."
Näetkö nyt?
Fasistit ne sotaa haluavat, emme me.
Oletko samaa mieltä?
Kyllä minä uskon sen.
Uskooko miehesi?
Hänestä...
En oikeastaan tiedä. Emme puhu juurikaan politiikasta.
Hän ei tunnu uskovan "punaiseen uhkaan".
Hänestä Stalin ei enää aja maailmanlaajuista kumousta -
ja Ranskan kommunistit tottelevat häntä mukisematta.
Pötyä! Tuo on oikeistolaista puhetta.
Maailma on sokeutunut, mutta Stalin ja me näemme kirkkaasti.
Vallankumous voi nyt odottaa. Ensin on kukistettava fasismi -
ja siinä tarvitaan kaikkien apua. Vaikutat poissaolevalta.
Anteeksi. Kuuntelin kyllä, -
mutta puheesi vain muistutti minua eräästä asiasta.
Jatka vain, minä kuuntelen. Tämä on kiinnostavaa.
André on innoissaan.
Picasso on somistanut Espanjan maailmannäyttelypaviljongin -
maalauksella, jossa Saksa pommittaa espanjalaista kylää.
Hän on innoissaan nähdessään suuren taiteilijan, -
joka omistautuu taistelulle fasismia vastaan.
Vuoden -37 Pariisin maailman- näyttelyn avajaiset lähestyvät.
Saksan paviljongin vihkii kehitysministeri Schacht.
Toivon Saksan mukanaolon tässä näyttelyssä -
vahvistavan siteitä kansojemme välillä.
Neuvostoliiton paviljongin vihkii käyttöön tri Hirschfeld, -
NL: N ulkomaiden asiain sihteeri.
Paikalla ovat myös sisäministeri Dormoy, opetusministeri Zay -
ja valtiovarainministeri Chautemps.
Espanjan paviljonki esittelee Pablo Picasson maalauksen, -
joka on saanut inspiraationsa Guernican pommituksesta.
Moskova, 12. kesäkuuta.
Tukatsevski ja 7 kenraalia teloitetaan tänään
Tunsit marsalkka Tukatsevskin. - Olimme ystävät kadettiaikoina.
Vallankumous erotti meidät. Hän meni vihollisen puolelle.
Hän oli suoraselkäinen, melkein liiankin peräänantamaton.
Pidät siis syytöksiä tekaistuina? - Tietysti.
Sellainen mies ei koskaan veljeilisi natsien kanssa.
Häntä ei eliminoitu vain henkilökohtaisista syistä.
Hän vastusti Hitleriä jo ennen kuin tämä uudisti armeijan.
Stalin siis ajaa rauhaa? - Ainakin toistaiseksi.
Hän ei ryhdy hyökkäykseen. - Oletko varma?
Täysin varma. Hän ei tunne olevansa vielä tarpeeksi vahva.
Miksi Ranskan kommunistit vastustavat pasifisteja?
Koska Pariisissa ja Moskovassa on erilaiset näkymät.
Stalin ei halua sotaa, mutta työntää kyllä toisia siihen.
Hän auttaa länttä, jos se aloittaa ensin, -
mutta lyön saappaani vetoa, ettei hän aloita sitä itse.
Miksi hän lähettää vapaaehtoisia ja lentokoneita Espanjaan?
Koska fasistit ja natsit menivät sinne ensin.
Mutta myös, koska Espanjaa ei nähdä niinkään sotatantereena -
kuin harjoituskenttänä, jossa mittaillaan vihollista.
Piittaamatta siitä, kuka voittaa.
Väliinmenot ovat lavastusta, jolla Lännen silmät peitetään.
Missä tarkoituksessa? - Suunnitelman salaamiseksi.
Minkä suunnitelman?
Sen haluaisinkin tietää.
Menin lankaan. Et tiedä sen enempää kuin minäkään.
Se oli alaston totuus. - Mutkistat asioita tahallasi.
Toivottavasti maistuu. - Varmasti.
Mikä tämän ruoan nimi on? - Yanista.
SYYSKUU
Eikö sinulla ole nälkä? - Ei erityisemmin.
Pitää käydä uudestaan lääkärillä. - Ei hän sano mitään uutta.
Tarvitset spesialistin apua. Voin etsiä sinulle jonkun.
En luota liiemmin ranskalaisiin lääkäreihin.
Ranska on jälkijunassa lääketieteen suhteen.
Et kai halua Amerikkaan? - En, jonnekin muualle.
Arvaatko minne? - Ei varmaankaan Saksaan?
Ei, Venäjälle.
Venäjälle. Tai siis Neuvostoliittoon.
Venäläinen lääketiede on vielä pidemmällä kuin amerikkalainen.
Poikani kertoi. Hän opiskelee siellä.
Miten minä sinne pääsisin?
Miksi he huolisivat minut? - Minä tulisin mukaasi.
Silloin se ei ainakaan onnistu. Sehän on järjetön ajatus.
Heidän politiikkansa on muuttunut.
Ei sinun eduksesi. Stalin teloituttaa kenraaleja.
Tilalle tarvitaan uusia. - Se ei ole leikin asia.
En minä laske leikkiä. Haluaisitko minun laskevan?
Sitten olet hullu. - Kaikki ovat. Myös Neuvostoliitossa.
Siksi he ottavat minut vastaan. Minulle on kerrottu.
Kerrottu mitä? - Yksityiskohtaista tietoa.
Joka muuttuu vielä yksityiskohtaisemmaksi.
Vaikka he hyväksyisivät sinut, sinä et hyväksyisi heitä.
Ei sodassakaan vaihdeta puolta. - Minä vaihdan.
Jos sota syttyy, olen Ranskan puolella -
ja NL on meidän puolellamme. Se ei voi jäädä puolueettomaksi.
Et kai kuvittele minun taistelevan Hitlerin puolesta?
En pidä saksalaisista. En ole koskaan luottanut heihin.
Toisin kuin Dobrinski, joka olettaa heidän auttavan meitä.
He eivät välitä meistä tippaakaan.
He pitävät meistä yhtä paljon kuin NL pelkää meitä, -
mikä ei ole paljon.
Olisimme saaneet heiltä kovasti kaivattua rahoitusta, -
jos olisimme tehneet muutaman likaisen palveluksen -
vakoilun alhaisimmalla tasolla.
Mutta me kieltäydyimme. Ainakin minä kieltäydyin.
Kävin Berliinissä saksalais- vakooja Heydrichin luona.
Mitä kieltäydyin kertomasta hänelle?
Tietoja luokkatoveristani Tukatsevskista, -
jonka tapasin salaa Pariisissa.
Heydrich ei puhunut suoraan, mutta päättelin jotain puheesta.
Gestapon oli täytynyt kuulla tapaamisestamme, -
koska Heydrich kysyi siitä ohimennen.
Vastasin väistellen.
Hän katsoi minua jäisesti, ja jätimme asian siihen.
Heidän tukeaan lienee turha odotella.
Mihin Heydrich tarvitsi sellaisia tietoja?
Saksa kai halusi tahrata armeijan ylipäällikön maineen, -
koska se tiesi, että Stalin kantoi tälle kaunaa.
Heydrichin ylimielisyys ärsytti minua. En pidä natseista.
Heidän vulgaariutensa inhottaa minua.
Jos minun täytyy valita puoleni, hunneja en valitse koskaan.
Olen venäläinen. Jos minun pitää taistella, palvelen maatani.
Itketkö sinä, Arsinushka?
En itke.
Et aavistakaan, kuinka onnellinen olen.
Pelkäsin, että olet natsi. Se oli pahin pelkoni.
Ovatko punaiset ystäväsi käännyttäneet sinut? - Rakas!
Minäkään en epäröisi, jos minun pitäisi valita.
Eivät he ole käännyttäneet minua.
Asuessani heidän lähellään olen kuitenkin tajunnut, -
että he ovat hyviä ihmisiä, jotka vilpittömästi haluavat rauhaa.
Vilpittömiä ehkä, mutta hyväuskoisia.
Etkö sinäkin ole?
Hyväuskoinen, siis? Eikö tämä ole liian hyvää ollakseen totta?
Ehkä olen, mutta...
Se riski minun täytyy ottaa.
Vaikka itse sanonkin, minulla on aina ollut kyky -
haistaa mikä on totta ja mikä valhetta.
Tätä kaikkea minulle on tarjottu, ja tarjous on luotettava.
Minulle on tarjottu...
Eikä tarjoaja ole joku alemman luokan toimitsija.
Uskon, että tarjous tulee korkealta taholta.
Itse asiassa kaikkein korkeimmalta.
Hymyiletkö sinä? Ei sinun tarvitse uskoa minua.
Mikä se tarjous on?
Minut palautetaan armeijan palkkalistoille kenraalina.
Huomautukseni kiirastulesta ei siis ollut mauton vitsi.
Neuvostoliitolla on pulaa kokeneista upseereista.
Kotimaassa heitä ei enää ole, joten he etsivät muualta.
Sain kutsun johtaa upseeri- koulua. Se olisi suurenmoista.
Ainoa, joka voisi estä minua suostumasta on...
Niin, sinä.
Minäkö? Olen yhä hämmennyksen tilassa.
Anna minun ajatella tätä.
En vastusta tarjousta, jos se on luotettava.
Toivon sen selviävän pian.
Elämä Venäjällä sotkisi rutiinisi.
Ei minulla ole sellaisia. Sinä olet ainoa tapani.
Olet maailmani niin kauan kuin olen kanssasi.
Se ei olisi hassumpaa elämää.
Asiamme olisivat paremmin kuin Pariisissa.
Järkyttävää kyllä, kuuluisimme siellä etuoikeutettuihin.
Saisin hyvää palkkaa ja kelpo talon Mustan meren rannalta, -
missä ilmasto on yhtä mieto kuin Rivieralla.
En oikein tiedä...
Sitoutuminen Neuvostoliittoon pelottaa minua.
On Ranskassa elämisessäkin riskinsä.
Terveyttäsi uhkaava riski tai se toinen, epämääräinen riski...
Olen kuin täi tervassa, riskien ympäröimä.
NL, natsit, fasistit ja pian kai Ranskan hallituskin.
Minut voidaan pidättää, siepata tai salamurhata koska tahansa.
Tuntisin oloni turvallisemmaksi Venäjällä.
Tukatsevski-parka sai mitä ansaitsi.
Hän yritti eroon johtajastaan ja sai rangaistuksen.
Minusta tulee vain toimitsija, joka suojaa isänmaataan uhalta.
POMMIATTENTAATTEJA PARllSISSA
Rue de Presbourgilla sijaitseva -
Työnantajien liiton talo räjäytettiin eilen aikapommilla.
Samaan aikaan lyhyen matkan päässä Rue Boissièrella -
myös Metalliteollisuusliiton keskustoimistolla räjähti pommi.
Räjähdyksissä kuoli kaksi poliisia.
Ajattelin laittaa tämän sunnuntai-iltana.
Se on täydellinen.
Entä keskiviikon cocktailjuhliin? - Minulla ei ole mitään.
Ompeluta jotain. Tilaa se lauantaina, niin se ehtii.
Meidän pitäisi viettää Pariisissa neljä päivää. - Haittaako se?
Ei, voin käydä ostoksilla ja tavata ystäviä.
Ketkä muut kuin kommunistit niitä pommeja kylväisivät?
Oikeiston provokaatio on liian kaukaa haettua.
Maurras väittää, että sen teki hallitus, -
tahratakseen fasistit ja kommunistit yhdellä kertaa.
Liian machiavellimaista.
En pidä Blumista, mutta en osaa kuvitella hänen tekevän sellaista.
Mitä mieltä te olette, kenraali? - En mitään.
En ole poliisi enkä profeetta.
Mutta sanokaa minun sanoneen, että toimittajat asettavat usein -
omat ideansa totuuden edelle.
Minä olen toimittaja. - Tiedän.Candidessa.
Jean Rochereau. Hauska tutustua.
Mistä totuus sitten löytyy? Onko teillä aavistuksenne?
Ei minkäänlaisia. - Se jäisi meidän väliseksemme.
Tiedän, mutta kuten sanoin, en osaa lukea kahvinporoista.
Tämä on ilo, Olga lvanovna.
Päivää, Sergei Mihailovits. - Päivää, Fjodor Alexandrovits.
Vaimoni ja minä> ilahduimme kovasti kutsusta.
Sattuu!
Se ei näytä turvonneelta.
Sattuuko kun painan? - Kipu tuntuu syvemmällä.
Jokin painaa kai hermoa.
Haen särkylääkettä. Kunnon uni auttaa.
Eikö puku siis ole valmis?
Sen piti olla valmis aamupäivällä.
Kahdelta siis. Kuulemiin.
Kahdelta on liian myöhään. Minulla on tärkeitä puheluja.
Syödään nyt. Sen jälkeen vien sinut sinne odottamaan.
Rouva Voronin?
Päivää. Olemme etuajassa, mutta olimme täällä päin.
Vaimoni jalkaa särkee eikä hän jaksa kävellä yksin.
Me odotamme. - Siihen menee reilu tunti.
Ei se mitään. - Kiitos.
Hoidan puhelut postikonttorista -
ja palaan tunnin kuluttua. Tai reilun tunnin.
Nähdään sitten.
Onko puku valmis?
Odotan yhä.
Rouva, nyt se on valmis sovitukseen.
Lhastuttava.
Sitten jätän sen päälle. - Puran harsinlangat pois.
Hattu sopii hyvin puvun kanssa. Ostaisimmeko kengätkin?
Pidän näistä. - Ne alkavat olla vanhat.
Jalkaani särkee yhä. En haluaisi vaihtaa kenkiä nyt.
Ehdit levätä hotellilla. Juhlat ovat viideltä, -
mutta haluan olla siellä ajoissa, koska edustan jaostoa.
Muut kenraalit ovat ulkomailla.
Eikö Dobrinski tule? - Ei varmaankaan.
Hänellä on kiireinen päivä.
Brysselistä tulleet upseerit ovat täällä.
Pjotr Pavlovits. Alexandre Alexandrovits.
Olen aivan otettu. Tulitte sieltä asti.
Haluaisimme tervehtiä> kenraali Dobrinskia.
Jos hän tulee, hän on paikalla aikaisintaan kahdeksalta.
Sepä harmillista. Meidän pitää ehtiä junaan.
Hän asuu tässä lähellä. Voimme käydä hänen vaimonsa luona.
Tuletko tapaamaan rouva Dobrinskia?
Käymme vain pikaisesti. Herrojen pitää ehtiä junaan.
Sitten jään mieluummin tänne.
Toivottavasti en viipynyt liian kauan.
Valmis lähtemään kotiin? - Jos sinulle vain sopii.
Minäkin tulen. Adjutanttini huolehtii lopuista vieraista.
Mitä on tapahtunut?
Olen tainnut järjestä itseni liemeen.
Milloin? - Iltapäivällä.
Mehän olimme yhdessä. Mitä olisit voinut tehdä?
Minun ei pitäisi kertoa tästä, mutta sinua voidaan kuulustella.
Mistä asiasta? - Siitä, miten vietimme päivän.
Tiedän oikein hyvin, miten vietimme sen.
En ole viettänyt kokonaista päivää kanssasi aikoihin.
Päivä oli suurenmoinen. Mikään ei saa pilata sitä.
Valitettavasti...
Mikä hätänä?
Pelkäänpä, että Dobrinski on kadonnut.
Mitä tarkoitat?
Hän katosi kuin ilmaan. En tiedä missä hän on.
Eikö hän ollut kotona? - Ei, hän oli myöhään ulkona.
Pelkään, että hänet on siepattu.
Kuka niin sanoi? Emme nähneet häntä koko päivänä.
Tapasitko hänet, kun olin ompelijalla?
Missä? - Lähistöllä.
Ilmestyikö hän paikalle?
Siepattiinko hänet silmiesi edessä, kuten Kutjepov?
Kutjepov? Juuri niin. Hän astui autoon, joka kiihdytti tiehensä.
Annoitko sen mennä? - En voinut juosta perään!
Annoitko hänen nousta kyytiin, vaikka olet niin varovainen?
Keitä autossa oli? - Kaksi saksalaista.
Sinähän riitaannuit heidän kanssaan. - Valesaksalaista.
He olivat siis venäläisiä? Neuvostoliitosta?
Uudet isäntäsi!
Ja Dobrinski-parka luotti sinuun ja meni ansaan.
Minua huijattiin myös!
Vannotko sen? Poikasi hengen kautta?
En vanno viattoman ihmisen kautta.
Mikset, jos olet viaton? - Periaatteesta.
Enkä ole täysin viaton. Anna minun selittää.
Älä turhaan vaivaudu.
Se on sinun ja omatuntosi välinen asia.
Mutta sen minä sinulle sanon: Kerroit irrottautuneesi natseista -
mutta en ota vastaan palveluksia bolshevikeiltä, -
jotka tekevät likaisia temppuja.
En osta palveluksia pettämäsi johtajan hengellä!
Mieluummin kuolen täällä -
ja näen keuhkojeni ja luideni mätänevän täällä -
kuin paranen täällä sellaisella hinnalla.
Voin uskoa, että sinua huijattiin, nokkeluudestasi huolimatta.
Voin ymmärtää, mutta en antaa anteeksi, jos petit hänet takiani.
Kuten sanoin, se on sinun ja omatuntosi välinen asia.
Mutta kieltäydyn hyötymästä sellaisista rikoksista.
Älä odota minun enää astuvan Venäjän maankamaralle.
Unelmamme ei ole kuollut. Anna minun selittää.
Älä suotta. - Sano yksi asia.
Tuliko huoneeseen ketään, kun odotit pukuasi?
Ei. Ei ketään sinä aikana, kun olit poissa.
Paitsi ompelija, joka käveli huoneen läpi.
Hän ei edes vilkaissut minua.
En sano, että menit ulos. Sitä kai ajat takaa?
Mutta... - Mutta mitä?
En ymmärrä tätä täysin. Sanoit palaavasi saman tien.
Ei, sinun piti odottaa tunti.
Se ei ole pitkä aika. - Tarpeeksi pitkä. Minä selitän.
Dobrinski pyysi minut mukaan salaiseen tapaamiseensa.
Koska olit ompelijalla, ehdotin puistoa, -
joka oli ompelijan ja Dobrinskin kodin puolivälissä.
Eihän sinun olisi tarvinnut mennä sinne mukaan.
Olin luvannut. Tapaaminen sovittiin eilen.
Olisin ymmärtänyt, jos se oli tärkeä tapaaminen.
Ei se ollut erityisen tärkeä. Menin sinne mielelläni.
Niin, se antoi sinulle alibin.
Mihin minä sellaista tarvitsin? Usko nyt ja anna minun selittää!
Selitä sitten. En sano enää mitään.
Hyppäsin metroon. Tapasimme La Muetten asemalla.
Puistoon käveli viidessä minuutissa.
Tapasimme kontaktin, joka odotti mukavassa Panhardissa.
Saksalainen sanoi, että mies, jolla oli kirjekuori -
halusikin tavata Bois de Boulognessa.
En voinut osoittaa epäluuloisuuttani.
Dobrinski luotti siihen tyylikkääseen saksalaiseen -
ja nousi auton takapenkille.
Tartuin takaoven kahvaan. Ovi oli lukossa.
Saksalainen sanoi avaavansa oven sisäpuolelta.
Kuljettaja käynnisti jo moottorin, mutta sehän oli normaalia.
Saksalainen meni autoon toiselta puolelta ja sulki oven.
Kun hän esitti kumartuvansa avaamaan minulle ovea, -
kuljettaja kiihdytti auton tiehensä.
Kenellä kirjekuori oli?
Enkö kertonut sitä?
Natseja vastustavan saksalaisen tehtailijan agentilla.
Hänen piti jättää kuori puistonpenkille.
Me tulisimme, hän poistuisi, ottaisimme kuoren.
Se olisi vienyt korkeintaan 10 minuuttia.
Edestakainen metromatka olisi kestänyt 30-40 minuuttia.
Kävely puistoon 12 minuuttia plus 10 kuoren hakemiseen.
40 plus 12 plus 10 tekee 62. Korkeintaan runsas tunti.
Mistä valesaksalainen ilmaantui?
Ei oikeastaan valesaksalainen. Werner von Nussdorf.
Entinen sotilasattasea, joka erotettiin poliittisista syistä.
Hän ei voi mitenkään olla natsien leivissä.
Mitä he siitä hyötyivät?
Mitä venäläiset hyötyivät?
Sitä minäkään en tajua. Siksi olinkin epäluuloinen.
Tehdä nyt toiset Kutjepovit? Sehän olisi ollut naurettavaa.
Aivan kuin shakissa. Typerin siirto on vaikein päihittää.
Kuka tahansa voi hävitä aloittelijalle.
Kuten minä, muistatko?
Mutta he eivät ole aloittelijoita.
Mitä uhkaa Dobrinski-parasta saattoi olla?
Ehkä se ei ollutkaan sieppaus. Hän halusi sinut pois tieltä.
Se ei olisi hänen tapaistaan.
Venäläiset sen tekivät.
Mutta miksi? Eihän siinä ole mitään järkeä.
Ylpeilisikö hän vetäytymisellään neuvostoparatiisiin?
Hän ei sanoisi niin, vaikka kidutettaisiin.
Ehkä hänet korvataan kaksoisolennolla?
Luovatko he valekenraalin, kuvaavat ja filmaavat häntä?
Helppoa. Venäjällä on hyviä näyttelijöitä.
Lehdistö paikalle ja valmista tulee!
Ja sinua naurattaa. - Koska se on groteskia.
Yhtä groteskia kuin sieppaus. Ottaisinko osaa sellaiseen?
Se on niin kammottavaa, etten pitänyt sitä mahdollisena.
Pyyhin mielestäni kaikki epäilykset, joita ehdin tuntea.
En ollut erityisen varuillani. En enempää kuin tavallisesti.
Myönnän tehneeni anteeksiantamattoman virheen.
Ajattelin: "Käy miten käy."
Dobrinski ärsytti minua saksalaissympatioillaan.
Nyt häpeän sitä, mutta ajattelin usein:
"Helvettiin koko äijä. Kunpa hän sairastuisi ja kuolisi," -
"niin että pääsisimme eroon hänestä."
Ne olivat kamalia ajatuksia, mutta vain ajatuksia.
Kai niitä on kaikilla.
Paitsi sinulla. Sinä olet enkeli.
Älä ole niin varma.
Joskus minulla on ajatuksia...
Ajattelin kerran sellaista Dobrinskin seurassa.
Ylitimme katua ja hän jäi melkein auton alle.
Pysäytin hänet, mutta ajattelin: "Se oli lähellä."
"Melkein pääsin eroon hänestä."
Kauhistuttaako se sinua? - Ei. Ymmärrän sinua.
Se ei ollut tarkoitukseni. - Ei tässä ole sellaista.
Dobrinskin sieppauksessa ei ole mitään järkeä.
Megalomanialle on perusteensa.
Olin suurempi uhka kuin hän. Yritetäänkö maineeni tahrata?
Tiedän asioita, joita he eivät halunneet minun tietävän. "He".
Saatan olla vainoharhainen, mutta kyse on korkeista tahoista
Mitä enemmän ajattelen asiaa, sitä varmemmin uskon, -
että tämä järjetön tempaus on korkean tahon suunnittelema.
Tämä ei ole pikkutekijöiden juttu, -
vaan osa NL: N maailmanlaajuista strategiaa, ja natsienkin.
Emme näe metsää puilta.
Tarkoitatko, että Hitler ja Stalin...?
Sehän on järjetöntä. Miksi ihmeessä?
Mielesi on kieroutunut vakoojien kanssa asioimisesta.
Euroopan kaksi vahvinta johtajaa ovat vanhoja juonittelijoita.
Kuka siellä? - Tshernov.
Pikku hetki.
Mitä on tekeillä?
Anteeksi, että häiritsen. Dobrinski on kadonnut.
Mitä tarkoitat? - Hän ei ole tullut kotiin.
Vaimo soitti Galininille. Tämä odottaa toimistolla.
Et tarvitse autoasi. Taksi odottaa kadulla.
Hyvä on. Puen jotain päälleni.
Odota minua taksissa.
Epäilevätkö he jotain? - Eivät.
Olen hänen lähin miehensä. Minulle kerrotaan ensimmäisenä.
Vladimir Petrovits. Vassili Parfinovits.
Ikävää herättää teidät keskellä yötä, -
mutta tiedättekö, missä Dobrinski on?
Ei aavistustakaan. Hänen vaimonsa etsii häntä.
Hän kertoi, että hänellä on kiireinen päivä tänään.
Milloin hän sanoi niin? - Eilen.
Ette ole nähnyt häntä tänään? - En. En ole käynyt toimistolla.
Teidänhän piti tavata hänet ulkona?
Ei.
Yhdeltä? - Olin vaimoni ompelijan luona.
Sovitteko tapaavanne hänet klo 13 La Muetten asemalla?
Miksi niin uskotte? - Tämän takia.
Dobrinski jätti tämän lapun pöydälleen.
"Tänään klo 13 tapaan Voroninin La Muetten asemalla."
"Tapaamme herra Wernerin, jolla on yhteyksiä suurlähetystöön."
"Tämä tapaaminen on Voroninin järjestämä."
"Se saattaa olla ansa. Siksi jätän tämän lapun jälkeeni."
Tunnistatteko käsialan?
En.
Se näyttää väärennykseltä. Tässä on myös kirjoitusvirhe.
Se ei ole Dobrinskilta. Se on väärennys.
Oli tai ei, se on näytettävä poliisille.
Tulen mielelläni mukaan.
Käykää istumaan, Vladimir Petrovits.
Mikä se on?
Näittekö miten hän säpsähti, kun puhuitte kello yhdestä?
Pitäkää silmällä. Koppavuus kai vähenee poliisin puheilla.
Katsotaan.
Missä Voronin on? - Odottaa kai alakerrassa.
Idiootti.
Miksei täällä ole valoa? - Kyllä se äsken toimi.
Käytetään sytyttimiä.
Minä menen edellä.
Häntä ei näy kadulla.
Hän voi olla jo Champs-Elysées'llä asti.
Arvasinhan, että jotain mätää> hänessä oli.
Jos et olisi hidastanut, olisimme napanneet hänet.
Ehkä hän palasi hotellille.
Hankin taksin.
Sinäkö siinä, Fedja? - Kapteeni Tshernov.
Odota hetki.
Tule sisään.
Onko Fjodor Alexandrovits palannut? Etsimme häntä.
Hänhän lähti teidän kanssanne. - Niin, mutta sitten hän katosi.
Hän ei ollut portaissa eikä kadulla.
Epäilette siis häntä? Muuten hän ei olisi paennut.
Olkaa varovaisia. Hän voi ampua itsensä.
Eihän hän ole tehnyt mitään! Olimme yhdessä koko päivän.
Myös kello 13? - Olin ompelijani luona.
Tarkistamme sen. - Näkemiin.
Mutta se on totta!
Ompelija kertoi, ettei Fjodor odottanut huoneessa.
Hän lähti ulos ja palasi runsaan tunnin kuluttua.
Kuulin kun hän tuli.
Voroninista ja Dobrinskista ei näkynyt enää jälkeäkään.
Arsinoén alibi tuntui epävarmalta.
Pariskunnan talosta löytyi tshekkipassi heidän nimellään.
Syytetty nouskoon.
Arsinoé'ta syytettiin rikoskumppanuudesta -
ja hänet tuomittiin vankilaan osallisuudesta sieppaukseen.
Vankilassa Arsinoén tuberkuloosi paheni.
9. syyskuuta 1940 hänen vasen jalkansa amputoitiin -
ja kuukautta myöhemmin hän kuoli.
EPILOGI
Tieto yhteistyösopimuksesta natsien ja NL: N välillä -
järkyttää> demokraattisia maita -
joissa kauhistellaan mukana olleiden kaksoispeliä.
SOTA
TAPPIO
EVAKUOINTI
Tulkaa sisään.
Huomenta, herra kenraali.
Pidätimme vuokraisäntänne mustan pörssin kaupasta.
Samalla tuli ilmi, että hän vakoili NL: N laskuun.
Löysimme nämä toimistoanne esittävät piirrokset.
Näettekö nämä merkinnät?
Ne näyttävät missä kohden...
Mikrofonit olivat.
Luutnantti! Lopettakaa työ hetkeksi.
Seuratkaa minua alakertaan.
Luutnantti! Kuuletteko minua? - Kyllä.
Sanokaa pari sanaa miehille.
Kuuluuko? - Kyllä.
Semenov tunnusti.
Jokainen ylhäältä kuultu sana raportoitiin NL: Lle.
Sodan syttyessä mies siirtyi mustaan pörssiin. Paha virhe.
Se selittää kaiken. Muistatko Voroninin?
Sen, joka sieppasi Dobrinskin? Piileskelikö hän täällä?
Luultavasti. Semenov kuunteli ja antoi hänen piileskellä.
Tai Voronin koputti ovelle. - Mahdollisesti.
Tarkistetaanpa jotain.
Näetkö? Tämä katkaisee sähkön portaista.
Valot sammuivat, kun tulimme alas, jotta hän pääsisi karkuun.
En olisi osannut epäillä Semenovia. Vaitelias kaveri.
Niin kuin sillä alalla ollaan.
Poliisille mennessämme hän etsi kai turvaa NL: N lähetystöstä.
Ja siitä eteenpäin...
Loppu jää mysteeriksi, mutta minulla on oma teoriani.
Kiinnitin huomiota artikkeliin Gringoiressa lokakuussa -37, -
kolme viikkoa sieppauksen jälkeen.
Venäläiset veivät hänet Marseilleen, sieltä Barcelonaan.
Siellä häntä pidettiin samalla OGPU: N vankileirillä, -
jolla antistalinisti Andréas Nin murhattiin.
Voroninin on täytynyt kokea sama kohtalo.
Paljastuneesta agentista ei ollut hyötyä kellekään.
Jollei häntä viety Moskovaan ja tapettu siellä.
Tai jo lähetystön kellarissa. Surullinen juttu kuitenkin.
Hän oli älykäs mies. Sääliksi käy.
Myös hänen vaimonsa, Arsinoé. Hänet vangittiin syyttömänä.
Onko hän yhä vankilassa?
Ei, hän kuoli.
Suomennos: Scandinavian Text Service
Ripped by: SkyFury